Александър Блок
Аз по заник те чаках самичък…

Превод от руски: Петър Велчев, 1992

chitanka.info

Аз по заник те чаках самичък

и с весло към мен плуваше ти.

Твойта бяла премяна обичах

и разлюбвах най-скъпи мечти.

Бяха странни безмълвните срещи.

На отсрещния пясъчен бряг

тихо пламваха здрачните свещи.

И за бледен чар мислехме пак.

Приближаване, тръпка, горене —

тишината не ги подслони…

Ти по заник се срещаше с мене,

на брега сред камъш и вълни.

Без тъга, без любов, без обида,

всичко бе, сякаш не е било…

Образ бял, гласове в панихида

и отблясък от златно весло.

1902

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.